ОСОБЛИВОСТІ ЕТІОЛОГІЇ СЕЛЕКТИВНОГО МУТИЗМУ У ДІТЕЙ СТАРШОГО ДОШКІЛЬНОГО ВІКУ - Юлія Поліщук (Особлива дитина: навчання і виховання, 2023)
Мета статті: аналіз особливості причин і умов виникнення селективного мутизму у дітей старшого дошкільного віку щодо оптимізації надання їм комплексної лікувальної психолого-психіатричної і корекційно-педагогічної допомоги. Методи дослідження: теоретичний аналіз психолого-педагогічної та психіатричної літератури на тему досліджень, узагальнення, систематизація міжнародного практичного досвіду дослідження здоров’я дітей з селективним мутизмом та їх загального і психічного розвитку. Результати дослідження. Вивчення і дослідження здоров’я дітей з різноманітними розладами, як загального, так і психічного розвитку є дуже важливим етапом щодо оптимізації надання їм комплексної лікувальної психолого-психіатричної і корекційно-педагогічної допомоги. Актуальність таких досліджень обумовлена тим, що за останні роки спостерігається зростання саме психічних розладів у дітей старшого дошкільного віку здебільше за рахунок захворюваності на невротичні, тривожні розлади, серед яких деяке особливе місце посідає селективний мутизм. Проведені автором теоретичні дослідження свідчать, що селективний мутизм (вибіркова німота) у дітей старшого дошкільного віку є тривожним, емоційно обумовленим психічним розладом, який характеризується неспроможністю вербального (в деяких випадках і невербального) спілкування з окремими особами чи в окремих соціальних обставинах при збереженій здатності говорити та розуміти мовлення. Наявність селективного мутизму у дітей призводить до значного погіршення їх соціального функціонування.Висновки. Феномен цього недоліку, як і у випадку більшості психічних розладів дитячого віку, обумовлений цілим комплексом взаємодіючих чинників, таких як: генетична спадковість, особливості характеру і неврологічного розвитку та навколишній соціально-психологічний клімат. Етіологія селективного мутизму багатофакторна й до кінця все ще не вивчена, що потребує подальшого дослідження цього феномену та прийняття єдиного стандарту його діагностики з чітко визначеними критеріями.